(untitled) (Baltic Journal of Sport and Health Sciences, 2010)
Nors ﬁ zinis pajėgumas genetiškai determinuotas, jį lemia ir aplinkos veiksniai, iš kurių vienas svarbiausių — ﬁ zinis aktyvumas. Priklausomai nuo ﬁ zinio aktyvumo intensyvumo poveikis gali būti skirtingas. Suaugusiųjų ﬁ zinio aktyvumo (FA) teigiamas poveikis ﬁ ziniam pajėgumui ir svarbiausiems sveikatos rodikliams plačiai tyrinėtas, tačiau duomenų apie vaikų ir paauglių ﬁ zinį aktyvumą, ﬁ zinį pajėgumą stokojama. Tyrimo tikslas — nustatyti skirtingų ﬁ zinio aktyvumo kategorijų 15 ir 16 metų berniukų su sveikata susijusio ﬁ zinio pajėgumo pokyčius per vienus metus. Tyrimas buvo vykdomas 2008 m. (I tyrimas) ir 2009 m. (II tyrimas) kovo—ba- landžio mėnesiais atsitiktiniu būdu atrinktose keturiose Kauno miesto bendrojo lavinimo mokyklose. Tiriamąją imtį sudarė 118 devintų klasių berniukų, kurie pagal jų sveikatos būklę yra priskirti pagrindinei ﬁ zinio ugdymo grupei. Mokinių ﬁ zinis aktyvumas nustatytas interviu metodu pagal modiﬁ kuotą tarptautinio FA (IPAQ) klausimyno trumpąją formą (Ainsworth, Levy, 2004). Visi respondentai pagal FA apimtį buvo suskirstyti į 3 FA kategorijas (Guidelines for Data Processing and Analysis of the International Physical Activity Quostionnaire (IPAQ) Short and Long Forms, 2005): didelio FA (DFA) (≥ 3001 MET’os-min / sav.), vidutinio FA (VFA) (> 1387 < 3001 MET’os-min / sav.) ir mažo FA (MFA) (≤ 1387 MET’os-min / sav.). Visi tiriamieji atliko su sveikata susijusio ﬁ zinio pajėgumo (SSFPj) testus, kuriais buvo nustatytas raumenų pajėgumas: kojų raumenų staigioji jėga — atliekant vertikalius šuolius į aukštį iš vietos su rankų mostu (naudotas matuoklis SBM–1, ﬁ ksuojamas geriausias rezultatas iš 3), rankų ir liemens raumenų ištvermė — atliekant modiﬁ kuotus atsispaudimus (Suni et al., 1994), lankstumas išmatuotas „Sėstis ir siekti“ testu (Euroﬁ t, 1993). Identiškas ﬁ zinio pajėgumo tyrimas pakartotas 2009 m. kovo—balandžio mėnesiais, tačiau dėl objek- tyvių priežasčių buvo tiriami tik 56 tiriamieji iš 118 (I tyrimas). Tyrimo duomenims palyginti taikyta vienfaktorinė dispersinė analizė, Stjudento t (Student t) kriterijus taikytas priklausomoms imtims ir atlikta kovariacinė analizė. Gauti rezultatai parodė, kad didėjant ﬁ zinio aktyvumo apimčiai tiesiškai gerėja paauglių raumenų pajėgumas — ran- kų ir liemens raumenų ištvermės bei kojų raumenų staigioji jėga (p < 0,05). Lankstumo rezultatų pokyčiai didėjant ﬁ ziniam aktyvumui statistiškai nereikšmingi (p > 0,05). Raktažodžiai: fizinis pajėgumas, fizinis aktyvumas, sveikata.